УКРАЇНА
ТИБАВСЬКА  СІЛЬСЬКА  РАДА
ЗАКАРПАТСЬКА ОБЛАСТЬ
СВАЛЯВСЬКИЙ  РАЙОН
                                                      РІШЕННЯ
               Тридцятої сесії  шостого  скликання
                         від  30 січня  2015  року                                                                с.Тибава
                         Про місцеві податки та збори
Розглянувши лист Свалявської ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області від 19.01.2015 року № 2191/1100, відповідно до ст.ст.. 26, 69 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», керуючись пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71 -VIII, Податковим кодексом України з урахуванням змін, внесених Законом від 28.12.2014 № 71-VIII,  Тибавська сільська рада    ВИРІШИЛА:
1. Встановити на території  Тибавської сільської ради на 2015 рік наступні місцеві податки і збори:
1.	Податок на майно:
1)	податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:
а)	для об'єктів житлової нерухомості;
б)	для об'єктів нежитлової нерухомості;
2)	транспортний податок;
3)	плата за землю (земельний податок).
4)туристичний збір
       5)збір за місця для паркування транспортних засобів.
             2.	Затвердити Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки  (Додаток № 1).
              3. Затвердити Положення про транспортний податок(додаток 2)
            4. Затвердити Положення про плату за землю (земельний податок) (додаток 3).
            5. Затвердити Положення про туристичний збір (додаток4)
            6.Затвердити Положення про збір за місця для паркування транспортних засобівдодаток5)
            7. Встановити для підакцизних товарів, реалізованих  суб'єктам господарювання роздрібної торгівлі, ставку акцизного податку у розмірі 5 відсотків від вартості товарів (з податком на додану вартість).
            8. Визнати таким, що втратили чинність рішення  третьої сесії шостого  скликання  Тибавської сільської ради від 10 січня 2011 року» Про встановлення місцевих податків та зборів» та рішення восьмої сесії шостого скликання від 26.12.2011 року «Про встановлення ставок єдиного податку для фізичних осіб-підприємців» та в рішення двадцять другої сесії шостого скликаня від 24.12.2013 року ,Про внесення доповнень до п.1 та додатку 1 рішення третьої сесії шостого скликання від 10.01.2011 року «Про встановлення місцевих податків та зборів.
           9..Копію рішення надіслати Свалявській  ОДПІ  ГУ Міндоходів у Свалявському районі
               10. Контроль за виконанням цього  рішення покласти на постійну комісію з питань планування та бюджету (Бобаль О.В.)
Сільський голова                                                                                 М.П.Кошеля
                                                                                                     Додаток №1
                                                                                                                 до рішення 30 сесії 6 скликання
                                                                                                       Тибавської  сільської ради
                                                                                                         від   30 січня 2015 р.

ПОЛОЖЕННЯ
про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки

                           I. Загальні положення
1. Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлюється на 2015 рік на підставі ст.ст.10,ст.266 Податкового Кодексу України, з урахуванням пунктів 5,80 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» на території  Тибавської сільської ради.
II. Платники податку
     1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об’єктів житлової та /або нежитлової  нерухомості.
      2. Визначення платників податку в разі перебування об’єктів житлової та /або нежитлової  нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:
      а) якщо об’єкт житлової та /або нежитлової  нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;
     б) якщо об’єкт житлової та /або нежитлової  нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
    в) якщо об’єкт житлової та /або нежитлової  нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
III. Об’єкт оподаткування
 1. Об’єктом оподаткування є об’єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому  числі його частка.
 2. Не є об’єктом оподаткування:
     а) об’єкти житлової та нежитлової  нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);
    б) об’єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов’язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки;
   в) будівлі дитячих будинків сімейного типу;
   г) гуртожитки;
   д) житлова нерухомість непридатна для проживання, в тому числі у зв'язку  з аварійним станом, видана такою згідно рішення сільської ради;

   е) об'єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаних такими відповідно до закону, дітям-інвалідам, які виховуються одинокима матерями (батьками), але не більше одного такого об'єкта на дитину; 
  є) об’єкти  нежитлової нерухомості, які використовуються суб’єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність в малих архітектурних формах (тимчасових споруд) та на ринках;
  ж) будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств;
  з) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначенні для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. 
  к) об’єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських організацій інвалідів та їх підприємств;

3. Об’єктами житлової нерухомості є:
    1.будівлі, віднесенні до житлового фонду:
а) житловий будинок (садибного типу та квартирного типу);
б) прибудова до житлового будинку;
в) квартира;
г) котедж;
д) кімнати у багатосімейних (комунальних) квартирах; 
    2. садовий будинок(сезонного використання);
    3. дачний будинок;
4. Об’єктами  нежитлової нерухомості є:
   1. будівлі готелі – готелі,мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;
    2. будівлі офісні – фінансового обслуговування,адміністративно-побутові, для конторських та адміністративних цілей;
    3. будівлі торговельні – торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;
    4. гаражі – наземні й підземні гаражі, криті автомобільні стоянки; 
    5. будівлі промисловості та склади;
    6. будівлі для публічних виступів – казино, ігорні будинки;
    7. господарські (присадибні) будівлі (допоміжні приміщення) – сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;
    8. інші будівлі, не віднесенні  відповідно до законодавства до житлового фонду.

IV. База оподаткування.
1.	Базою оподаткування є загальна площа об’єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

2. База оподаткування об’єктів житлової  та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом  на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, з окрема документів на право власності.
3. База оподаткування об’єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі об’єкта  кожного окремого об’єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об’єкт.

V. Пільги зі сплати податку
1. База оподаткування об’єкта/об’єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебуває у власності фізичної особи – платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості – на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості – на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об’єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток) – на 180 кв. метрів.
     Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
2.Оподаткуванню не підлягають:
а) звільнити від  оподаткування господарські будівлі — допоміжні (нежитлові) приміщення до яких  належать сараї , хліви, літні кухні, вбиральні, навіси, погриби , які використовуються  громадянами для ведення особистого підсобного господарства .

б) звільнити від  оподаткування житлові будинки, квартири, кімнати у комунальних квартирах, належні двом чи одному із подружжя, сім'я якого у встановленому порядку отримує допомогу як малозабезпечена, якщо площі об’єктів житлової нерухомості не перевищує 200 кв.м.
 в) звільнити від  оподаткування релігійні  організації  України, статут ( положення) яких  зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель , необхідних для  забезпечення їх діяльності .

4. Пільги зі сплати податку з об’єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб не надаються на:
1) об’єкт/об’єкти оподаткування, якщо площа такого/таких об’єкта/ об’єктів перевищує п’ятикратний розмір неоподатковуваної   площі, передбаченої пунктом 1 цього Розділу;
2) об’єкти оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
5. Копія рішення сільської ради про встановлення додаткових пільг, передбачених цим Розділом надсилається відповідному контролюючому органу.

VI. Ставка податку.
1.Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування в таких розмірах: 
	Розміри ставки у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування в таких розмірах: 	
1.Обєкти житлової нерухомості	Для фізичних осіб (%)	Для юридичних осіб (%)	
1.1.Житловий фонд			
1.1.1.Житловий будинок	0,1	0,5	
1.1.2.Прибудова до житлового будинку	0,1	0,5	
1.1.3.Квартира	0,1	0,5	
1.1.4.Котедж	0,1	0,5	
1.2.Садовий будинок	0,1	0,5	
1.3. Дачний будинок	0,1	0,5	
2.Об'єкти нежитлової нерухомості			
2.1.Будівлі готельні	0,5	0,5	
2.2.Будівлі офісні	0,5	0,5	
2.3.Будівлі торгівельні	0,5	0,5	
2.5.Інші будівлі	0,1	0,5	
2.6.Будівлі для публічних виступів	0,01	0,1	
2.8.Будівлі спортивно освітнього призначення	0,01	0,01	
2.9.Пансіонати		0,5	
3.0.Об'єкти рекреації та туризму 		0,5	

VII. Податковий період
1.Базовий податковий (звітній) період дорівнює календарному року.
VIII. Порядок обчислення суми податку
   1. Обчислення суми податку з об’єкта/об’єктів  житлової нерухомості,  які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом  за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої  нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об'єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" пункту 1 Розділу V цього Порядку, та пільги з оподаткування, у разі її встановлення, а також відповідної   ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об'єкта житлової нерухомості одного типу,  в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" пункту 1,  підпункту «а» пункту 3 Розділу  V цього Порядку, та  пільги з оподаткування, у разі її встановлення, а також відповідної   ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об'єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об'єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" пункту 1 Розділу V цього Порядку, та пільги з оподаткування, у разі її встановлення, а також відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням пунктів 2 і 3 цього Розділу, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об'єктів житлової нерухомості.
    Обчислення суми податку з об’єкта/об’єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості, виходячи із загальної площі кожного з об’єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
  2. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пунктом 1. цього Розділу, та відповідні платіжні реквізити сільської ради за   місцезнаходженням кожного з об’єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом  за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
      Щодо новоствореного (нововведеного) об’єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою – платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об’єкт. 
     Контролюючі органи  за місцем проживання (реєстрації) платників податку в десятиденний строк інформують відповідні контролюючі органи за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової  нерухомості про надіслані (вручені) платнику податку податкові повідомлення-рішення про сплату податку у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
      Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі  органи  за місцезнаходженням об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.
    3. Платники податку  мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо:
- об’єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;
- розміру загальної площі об’єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;
- права на користування пільгою із сплати податку;
- розміру ставки податку;
- нарахованої суми податку.
      У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів  та даними, підтвердженими платником податку на підставі  оригіналів  відповідних документів,зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення–рішення вважається скасованим (відкликаним).

  4. Органи державної реєстрації прав на нерухоме майно, а також органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, зобов’язані щоквартально у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим  органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем розташування такого об’єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
5. Платники податку – юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об’єкта/об’єктів  оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу,  з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
    Щодо новоствореного (нововведеного) об’єкта житлової та/або нежитлової нерухомості  декларація  юридичною особою – платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об’єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об’єкт. 

IX. Порядок обчислення сум податку в разі зміни власника.
  1.У разі переходу права власності на об’єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об’єкт оподаткування, а для нового власника – починаючи з місяця, в якому виникло право власності .
   2.Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

X. Порядок сплати податку
    1.Податок сплачується за місцем розташування об’єкта/об’єктів  оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
XI. Строки сплати податку
 1.1.1.Податкове зобов’язання за звітній рік з податку сплачується:
а) фізичними особами – протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
б)  юридичними особами – авансовими внесками щокварталу до 30 числа  місяця,  що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Сільський голова                                                                                            М. П.Кошеля

                                                                                                           Додаток  № 2
                       до рішення 30 сесії 6 скликання
                                                                                                                                  Тибавської сільської  ради
                                                                                                                      від 30.01.2015року

Положення
про  транспортний податок

I. Загальні положення
     1.1.Положення про податок на майно ( транспортний податок) розроблено на основі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-У111 від 28.12.2014року.
II. Платники податку
 2.1. Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до 3.1. пункту положення.
III. Об’єкт оподаткування
 3.1. Об’єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об’єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.   (ст.267 Податкового кодексу України).               
IV. База оподаткування
 4.1. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об’єктом оподаткування відповідно до  3.1. пункту  положення.
4.2 Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень на рік  за кожен легковий автомобіль, що є об’єктом оподаткування відповідно  до  п 3.1 положення.
V. Податковий період

 5.1. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
VI. Порядок обчислення та сплати податку

 6.1. Обчислення суми податку з об’єкта/об’єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.
 6.2. Податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
 Щодо об’єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об’єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
 Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об’єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

 6.3. Органи внутрішніх справ зобов’язані до 1 квітня  2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об’єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.
З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов’язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об’єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.
Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.
 6.4. Платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до  20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцем реєстрації об’єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу,  з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо об’єктів оподаткування, придбаних протягом року, декларація юридичною особою - платником подається протягом місяця з дня виникнення права власності на такий об’єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об’єкт.
 6.5. У разі переходу права власності на об’єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об’єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об’єкт.
Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
 6.6. За об’єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.
VII. Порядок сплати податку
 7.1. Податок сплачується за місцем реєстрації об’єктів оподаткування і зараховується до сільського бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
VIII. Строки сплати податку
 8.1. Транспортний податок сплачується:
 8.1.1. фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення;
 8.1.2. юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

        Сільський голова                                                                       М.П.Кошеля

                     
                        Додаток  № 3
                                                      до рішення 30 сесії 6скликання
                                            Тибавської сільської  ради
                                     від  30.01. 2015  року

ПОЛОЖЕННЯ
про плату за землю (земельний податок)

І. Загальні положення
1. Плата за землю (земельний податок) встановлюється на 2015 рік на підставі ст.ст. 10, ст. 269-289 Податкового Кодексу України, з урахуванням пунктів 85-102 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» на території  Тибавської сільської ради.

ІІ. Платники податку
1. Платниками земельного податку є:
1) власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);
2) землекористувачі.
2. Особливості справляння податку суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систе-му оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIVПодаткового Кодексу.

ІІІ. Об’єкт оподаткування
1. Об’єктами оподаткування земельним податком є :
1) земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні;
2) земельні частки (паї), які перебувають у власності.
2.Земельні ділянки, які не підлягають оподаткуванню земельним податком:
1) сільськогосподарські угіддя зон радіоактивно забруднених територій, визначених відповідно до закону такими, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (зон відчуження, безумовного (обов'язкового) відселення, гарантованого добровільного відселення і посиленого радіоекологічного контролю), і хімічно забруднених сільськогосподарських угідь, на які запроваджено обмеження щодо ведення сільського господарства;
2) землі сільськогосподарських угідь, що перебувають у тимчасовій консервації або у стадії сільськогосподарського освоєння;
3) земельні ділянки державних сортовипробувальних станцій і сортодільниць, які використовуються для випробування сортів сільськогосподарських культур;
4) землі дорожнього господарства автомобільних доріг загального користування - землі під проїзною частиною, узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням, резервами, кюветами, мостами, штучними спорудами, тунелями, транспортними розв'язками, водопропускними спорудами, підпірними стінками, шумовими екранами, очисними спорудами і розташованими в межах смуг відведення іншими дорожніми спорудами та обладнанням, а також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, а саме:
а) паралельні об'їзні дороги, поромні переправи, снігозахисні споруди і насадження, протилавинні та протисельові споруди, вловлюючі з'їзди, захисні насадження, шумові екрани, очисні споруди;
б) майданчики для стоянки транспорту і відпочинку, склади, гаражі, резервуари для зберігання паливно-мастильних матеріалів, комплекси для зважування великогабаритного транспорту, виробничі бази, штучні та інші споруди, що перебувають у державній власності, власності державних підприємств або власності господарських товариств, у статутному капіталі яких 100 відсотків акцій (часток, паїв) належить державі;
5) земельні ділянки сільськогосподарських підприємств усіх форм власності та фермерських (селянських) господарств, зайняті молодими садами, ягідниками та виноградниками до вступу їх у пору плодоношення, а також гібридними насадженнями, генофондовими колекціями та розсадниками багаторічних плодових насаджень;
6) земельні ділянки кладовищ, крематоріїв та колумбаріїв;
7) земельні ділянки, на яких розташовані дипломатичні представництва, які відповідно до міжнародних договорів (угод), згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, користуються приміщеннями та прилеглими до них земельними ділянками на безоплатній основі;
8) земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення діяльності релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку.

ІV. База оподаткування
1. Базою оподаткування земельним податком є:
а) нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;
б) площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

V. Ставка податку
1. Ставка земельного податку – визначений річний розмір плати за одиницю площі оподатковуваної земельної ділянки.
2. Ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), встановлюється у розмірі 1 % від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь – 1 % від їх нормативної грошової оцінки.
3. Ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб’єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) встановлюється у розмірі 10 % від їх нормативної грошової оцінки.

VI. Пільги зі сплати податку
1. Від сплати земельного податку звільняються фізичні особи:
1) інваліди першої і другої групи;
2) фізичні особи, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років;
3) пенсіонери (за віком);
4) ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
5) фізичні особи, визнані законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
2. Звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб пунктом 1 цього розділу, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм:
1) для ведення особистого селянського господарства - у розмірі не більш як 2 гектари;
2) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більш як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15 гектара, в містах - не більш як 0,10 гектара;
3) для індивідуального дачного будівництва - не більш як 0,10 гектара;
4) для будівництва індивідуальних гаражів - не більш як 0,01 гектара;
5) для ведення садівництва - не більш як 0,12 гектара.
3. Від сплати податку звільняються на період дії єдиного податку четвертої групи власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі за умови передачі земельних ділянок та земельних часток (паїв) в оренду платнику фіксованого сільськогосподарського податку.
4. Від сплати земельного податку звільняються юридичні особи:
1) санаторно-курортні та оздоровчі заклади громадських організацій інвалідів, реабілітаційні установи громадських організацій інвалідів;
2) громадські організації інвалідів України, підприємства та організації, які засновані громадськими організаціями інвалідів та спілками громадських організацій інвалідів і є їх повною власністю, де протягом попереднього календарного місяця кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.
Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який надається уповноваженим органом відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".
У разі порушення вимог цієї норми зазначені громадські організації інвалідів, їх підприємства та організації зобов’язані сплатити суми податку за відповідний період, проіндексовані з урахуванням інфляції, а також штрафні санкції згідно із законодавством;
3) бази олімпійської та паралімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.
5. Якщо право на пільгу виникає у платника податку протягом року, то він звільняється від сплати податку починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому виникло це право. У разі втрати права на пільгу протягом року податок сплачується починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому втрачено це право.
6. Якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.
Ця норма не поширюється на бюджетні установи уразі надання ними будівель. споруд (їх частин) в тимчасове користування (оренди) іншим бюджетним установам, дошкільним, загальноосвітнім навчальним закладам незалежно від їх форм власності і джерел фінансування. 

VIІ. Податковий період
1.	Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
2.	Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того д року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв’язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

VIIІ. Порядок обчислення плати податку
1. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
2. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
3. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
4. За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.
5. Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
6. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:
1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;
3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.
За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.
7. Юридична особа зменшує податкові зобов'язання із земельного податку на суму пільг, які надаються фізичним особам відповідно до пункту 281.1 статті 281 Податкового Кодексу за земельні ділянки, що знаходяться у їх власності або постійному користуванні і входять до складу земельних ділянок такої юридичної особи.
Такий порядок також поширюється на визначення податкових зобов'язань із земельного податку юридичною особою за земельні ділянки, які відведені в порядку, встановленому Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для безоплатного паркування (зберігання) легкових автомобілів, якими керують інваліди з ураженням опорно-рухового апарату, члени їх сімей, яким відповідно до порядку забезпечення інвалідів автомобілями передано право керування автомобілем, та законні представники недієздатних інвалідів або дітей-інвалідів, які перевозять інвалідів (дітей-інвалідів) з ураженням опорно-рухового апарату.

ІХ. Порядок сплати податку
1. Податок сплачується за місцезнаходженням об’єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Х. Строки сплати податку
1. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
2. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.
3. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
4. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
5. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може спла-чуватися через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про приймання податкових пла-тежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу.
6. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
7. У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
8. Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Сільський голова                                                                          М. П.Кошеля

                                                                           Додаток  № 4
                                                                                                      до рішення 30 сесії 6скликання
                                                                                                Тибавської сільської  ради
                                                                                             від  30.01. 2015  року
ПОЛОЖЕННЯ
про туристичний збір

I. Загальні положення
  1. Туристичний збір - це місцевий збір, кошти від якого зараховуються до місцевого бюджету. Туристичний збір встановлюється на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» на території  Тибавської сільської ради.
II. Платники збору

2.1. Платниками збору є громадяни України, іноземці, а також особи без громадянства, які прибувають на територію адміністративно-територіальної одиниці, на якій діє рішення сільської, селищної та міської ради про встановлення туристичного збору, та отримують (споживають) послуги з тимчасового проживання (ночівлі) із зобов'язанням залишити місце перебування в зазначений строк. 
2.2. Платникамизбору не можуть бути особи, які: 
а) постійнопроживають, у тому числі на умовах договорів найму, у с. Тибава та М.Мартинка,  радою якого встановлено такий збір; 
б) особи, які прибули у відрядження; 
в) інваліди, діти-інваліди та особи, що супроводжують інвалідів I групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого); 
г) ветерани війни; 
ґ) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 
д) особи, які прибули за путівками та курсовками в санаторії та пансіонати. 

III. Ставка збору

3.1. Ставка встановлюється у розмірі 0,5 відсотка до бази справляннязбору, визначеної пунктом  4 цього Положення.

IV. База справляння збору

4.1. Базою справляння є вартість усього періоду проживання (ночівлі) в місцях, визначених підпунктом 5.1 цього Положення, за вирахуванням податку на додану вартість. 
4.2. До вартості проживання не включаються витрати на харчування чи побутові послуги (прання, чистка, лагодження та прасуванняодягу, взуттячибілизни), телефоннірахунки, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в'їзд (віз), обов'язкове страхування, витрати на усний та письмовий переклади, інші документально оформлені витрати, пов'язані з правилами в'їзду. 

V. Податкові агенти

5.1. Справляння збору здійснюється: 
а) адміністраціями готелів, кемпінгів, мотелів, гуртожитків для приїжджих та іншими закладами готельного типу, санаторно-курортними закладами; 
б) квартирно-посередницькими організаціями, які направляють неорганізованих осіб на поселення у будинки (квартири), що належать фізичним особам направі власностіабо на правікористування за договором найму; 
в) юридичними особами або фізичними особами - підприємцями, які уповноважуються сільською радою справляти збір на умовах договору, укладеного з сільською радою. 

VI. Особливості справляння збору

6.1Згідно ст.. 12.4.2. Податкового Кодексу органи місцевого самоврядування визначають перелік податкових агентів.
6.2. Податкові агенти справляють збір під час надання послуг, пов'язаних з тимчасовим проживанням (ночівлею), і зазначають суму сплаченого зборуо кремим рядком у рахунку (квитанції) на проживання. 

VII. Порядок сплати збору.

7.1. Збір сплачується до місцевого бюджету авансовими внесками до 30 числа (включно) кожного місяця (у лютому до 28 (29) включно). Суми нарахованих щомісячних авансових внесків відображаються у квартальній податковій декларації. Остаточна сума збору, обчислена відповідно до податкової декларації за звітний (податковий) квартал (з урахуванням фактично внесених авансових платежів), сплачується у строки, визначені для квартального податкового періоду. 
7.2. Податковий агент, який має підрозділ без статусу юридичної особи, що надає послуги з тимчасовогопроживання (ночівлі) не за місцем реєстрації такого податкового агента, зобов'язаний зареєструвати такийпідрозділ як податкового агента туристичного збору в органі державної податкової служби за місцезнаходженням підрозділу. 
7.3. Базовийподатковий (звітний) періоддорівнює календарному кварталу. 

VIII. Строки подання

8.1. Строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату збору здійснюється відповідно до податкового законодавства.

  Сільський голова                                                                                                М.П.Кошеля

                                                                                                                              Додаток  № 5
                                                                                                                до рішення 30 сесії 6 скликання
                                                                                                        Тибавської сільської  ради
                                                                                                 від  30.01. 2015  року

ПОЛОЖЕННЯ
про збір за місця для паркування транспортних засобів

I. Загальні  положення
1.   Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів (далі – Положення) розроблено на підставі ст. 266 Податкового кодексу України .
  2.  Це Положення є обов’язковим до виконання юридичними особами, їх філіями (відділеннями, представництвами), фізичними особами – підприємцями, які згідно з рішенням сільської ради організовують та провадять діяльність із забезпеченням паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках.

II. Механізм  справляння  збору
1. Платники  збору
2. Платники збору є юридичні особи, їх філії (відділення, представництва), фізичні особи – підприємці, які організовують та провадять діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування та спеціально відведених автостоянках.
 3. Перелік спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів затверджується сільською радою у разі звернення відповідних підприємців.

III. Об’єкт і база оподаткування збором
1.Об’єктом  оподаткування є земельна ділянка, яка згідно з рішенням сільської  ради спеціально відведена для забезпечення паркування транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, тротуарах або інших місцях, а також комунальні гаражі, стоянки, паркінги (будівлі споруди, їх частини)які побудовані за рахунок коштів місцевого бюджету, за винятком площі земельної ділянки, яка відведена для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачених статтею 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
2. Базою оподаткування є площа земельної ділянки, відведена для паркування, а також площа комунальних гаражів, стоянок, паркінгів (будівель, споруд, їх частин), які побудовані за рахунок коштів місцевого бюджету.

IV.Ставки  збору
1. Ставки збору встановлюються за кожний день провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у гривнях за 1 квадратний метр площі земельної ділянки, відведеної для організації та провадження такої діяльності, у розмірі 0,15 відсотка мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

V.Порядок  сплати  збору

1.Збір сплачується до місцевого бюджету  авансовими внесками до 30 числа (виключно) 

кожного місяця (у лютому до 28 (29) включно). Остаточна сума збору, обчислення відповідно до податкової декларації за податковий (звітний) квартал (з урахуванням фактично авансових платежів), сплачується у строки, визначені для квартального податкового періоду.
2.Платник збору, який має підрозділ без статусу юридичної особи, що провадить діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на земельній ділянці не за місцем реєстрації такого платника збору, зобов’язаний зареєструвати такий підрозділ як платника збору в органі державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки.

VI. Базовий податковий (звітний) період
1. Базовий податковий звітний період дорівнює календарному кварталу. Податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.
2. Остаточна сума збору, обчислена відповідно до податкової декларації за податковий (звітний) квартал (з урахуванням фактично внесених авансових платежів), сплачується протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

VII.Відповідальність  та  контроль
1.Платники збору, зазначені у РозділіII цього Положення, несуть відповідальність за неподання  у встановлені терміни податкової декларації збору за місця для паркування транспортних засобів до органу державної податкової служби, правильність обчислення, повноту і своєчасність сплати збору до бюджету відповідно до Податкового кодексу України, Закону України «Про державну податкову службу в Україні», інших законодавчих та нормативних актів.
2.Контроль за правильністю обчислення, своєчасністю подачі податкової декларації до органу державної податкової служби, повнотою і своєчасністю сплати збору до бюджету здійснює ДПІ в районі.

Сільський голова                                                                                                   М.П.Кошеля

                                                             УКРАЇНА
                                         ТИБАВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА 
СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОНУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Тридцять друга  сесія   шостого скликання
Р І Ш Е Н Н Я
______________________________________________________
від “12” березня  2015 р. 	      			                                   с. Тибава
   
Про внесення змін, шляхом викладення в новій 
редакції, пункт 1  рішення 30 сесії 6 скликання
від 30.01.2015 р. «Про місцеві податки та збори» 

           Керуючись ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», заслухавши пропозиції постійної комісії з питань планування та  бюджету,  Тибавська  сільська рада  ВИРІШИЛА:

      Внести зміни в рішення 30 сесії 6 скликання від 30.01.2015 р. «Про  місцеві
податки та збори», виклавши пункт 1 рішення в такій редакції:
   1.Встановити  на території   Солочинської     сільської ради  наступні місцеві податки і збори: 
         1. Податок на майно:
         1) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:
         а)для об’єктів житлової нерухомості;
         б)для об’єктів не житлової нерухомості;
         2). Транспортний податок    
         3). Туристичний збір
         4). Збір за місця для паркування транспортних засобів
   2. Пункт 4 рішення 30 сесії 6 скликання від 30.01.2015 р. «Про  місцеві
податки та збори» - виключити.
   3.Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну комісію з питань планування та бюджету (Бобаль О.В.)

   Сільський голова                                                                             М.П.Кошеля

 

У К Р А Ї Н А
ТИБАВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА
  СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОН
ЗАКАРПАТСЬКА ОБЛАСТЬ
 Р І Ш Е Н Н Я
Тридцять друга сесія шостого скликання

 від  12  березня   2015  року

Про звільнення від сплати земельного податку
на території  Тибавської сільської ради

   Керуючись статтею 284 Податкового кодексу України, статтею 26 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи пропозиції постійної комісії сільської ради з питань планування та бюджету,  Тибавська сільська рада  в и р і ш и л а:
1.	Звільнити від сплати земельного податку:
-	органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за  рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);
-	заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;
-	релігійні та благодійні організації України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями) та не займаються підприємницькою діяльністю;
-	дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, незалежно від форми власності і джерел фінансування.
2.	Якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок на такі земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.
3.	Дане рішення вступає в дію з 01 січня 2015 року.
4.	 Інформацію про встановлені пільги по земельному податку розмістити на сайті Свалявської РДА.
5.	 Копію рішення надіслати у Свалявську ОДПІ Міндоходів у Закарпатській області.
6.	 Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію з питань плануванння та бюджету.

             Сільський голова                                                                     М. П. Кошеля

                                                            УКРАЇНА	  
ТИБАВСЬКА  СІЛЬСЬКА РАДА 
         СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОНУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
                                                Тридцять четвертої сесії шостого скликання

від   30 червня  2015 р. 	      			                       с. Тибава     
Про встановлення ставок земельного 
податку на території Тибавської
сільської ради

          З метою встановлення ставок земельного податку на території Тибавської сільської ради, відповідно до Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, Закону України від 28.12.2014р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», заслухавши пропозиції постійної комісії з питань економічної реформи, планування, бюджету, фінансів та контролю за проведенням приватизації, керуючись ст. ст. 26, 59, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Тибавська сільська рада ВИРІШИЛА:
     1.На території Тибавської сільської ради встановити з 01.01.2016 року  наступні ставки земельного податку:
     1.1.ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у власності юридичних та фізичних осіб,  встановлюється у розмірі 3 відсотки  від їх нормативної грошової оцінки,  крім випадків визначених у пунктах 1.3., 1.4;
     1.2.ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб’єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) встановлюється у розмірі 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки;
     1.3.ставка земельного податку за земельні  ділянки, які зайняті житловим фондом (багатоквартирні житлові будинки) встановлюється у розмірі 0,03 відсотки від нормативної грошової оцінки;
    1.4. ставка податку за один гектар сільськогосподарських  угідь (рілля, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) встановлюється у розмірі 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки;
    1.5. ставка податку за один гектар несільськогосподарських угідь, зайнятих господарськими будівлями (спорудами), нормативна грошова оцінка яких не проведена встановлюється в розмірі  5 відсотків від  нормативно грошової оцінки одиниці площі ріллі по Закарпатській області.
    2. Затвердити Положення про плату за землю (земельний податок). (Додаток №1).
    3. Рішення вступає в дію з 01.01.2016 року.
    4.Організацію виконання рішення покласти на Свалявську ОДПІ ГУ  Міндоходів у Закарпатській області.
    5. Контроль за виконанням даного рішення покласти постійну комісію з питань планування та бюджету

  Сільський  голова                                                                                         М.П.Кошеля

                                                                                                                         Додаток  
                                                                                               До   рішення  34 сесії
                                                                                    6 скликання
                                                                                                            Тибавської сільської  ради
                                                                                                           від  30 червня 2015  року

ПОЛОЖЕННЯ
про плату за землю (земельний податок)

І. Загальні положення
1. Плата за землю (земельний податок) встановлюється  на підставі ст.ст. 10, ст. 269-289 Податкового Кодексу України, з урахуванням пунктів 85-102 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» на території Тибавської сільської ради.

ІІ. Платники податку
1. Платниками земельного податку є:
1) власники земельних ділянок, земельних часток (паїв);
2) землекористувачі.
2. Особливості справляння податку суб'єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV Податкового Кодексу.

ІІІ. Об’єкт оподаткування
   1. Об’єктами оподаткування земельним податком є :
   1) земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні;
   2) земельні частки (паї), які перебувають у власності.
   2. Земельні ділянки, які не підлягають оподаткуванню земельним податком:
1) сільськогосподарські угіддя зон радіоактивно забруднених територій, визначених відповідно до закону такими, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (зон відчуження, безумовного (обов'язкового) відселення, гарантованого добровільного відселення і посиленого радіоекологічного контролю), і хімічно забруднених сільськогосподарських угідь, на які запроваджено обмеження щодо ведення сільського господарства;
2) землі сільськогосподарських угідь, що перебувають у тимчасовій консервації або у стадії сільськогосподарського освоєння;
3) земельні ділянки державних сортовипробувальних станцій і сортодільниць, які використовуються для випробування сортів сільськогосподарських культур;
4) землі дорожнього господарства автомобільних доріг загального користування - землі під проїзною частиною, узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням, резервами, кюветами, мостами, штучними спорудами, тунелями, транспортними розв'язками, водопропускними спорудами, підпірними стінками, шумовими екранами, очисними спорудами і розташованими в межах смуг відведення іншими дорожніми спорудами та обладнанням, а також землі, що знаходяться за межами смуг відведення, якщо на них розміщені споруди, що забезпечують функціонування автомобільних доріг, а саме:
а) паралельні об'їзні дороги, поромні переправи, снігозахисні споруди і насадження, протилавинні та протисельові споруди, вловлюючі з'їзди, захисні насадження, шумові екрани, очисні споруди;
б) майданчики для стоянки транспорту і відпочинку, склади, гаражі, резервуари для зберігання паливно-мастильних матеріалів, комплекси для зважування великогабаритного транспорту, виробничі бази, штучні та інші споруди, що перебувають у державній власності, власності державних підприємств або власності господарських товариств, у статутному капіталі яких 100 відсотків акцій (часток, паїв) належить державі;
5) земельні ділянки сільськогосподарських підприємств усіх форм власності та фермерських (селянських) господарств, зайняті молодими садами, ягідниками та виноградниками до вступу їх у пору плодоношення, а також гібридними насадженнями, генофондовими колекціями та розсадниками багаторічних плодових насаджень;
6) земельні ділянки кладовищ, крематоріїв та колумбаріїв;
7) земельні ділянки, на яких розташовані дипломатичні представництва, які відповідно до міжнародних договорів (угод), згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, користуються приміщеннями та прилеглими до них земельними ділянками на безоплатній основі;
8) земельні ділянки, надані для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення діяльності релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку.

ІV. База оподаткування
1. Базою оподаткування земельним податком є:
а) нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;
б) площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

V. Ставка податку
      1.Ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у власності юридичних та фізичних осіб,  встановлюється у розмірі  3  відсоток  від їх нормативної грошової оцінки,  крім випадків визначених у пункті 1.3., 1.4.;
      2.Ставка податку за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб’єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності) встановлюється у розмірі 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки;
      3.Ставка земельного податку за земельні  ділянки, які зайняті житловим фондом (багатоквартирні житлові будинки) встановлюється у розмірі 0,03 відсотки від нормативної грошової оцінки;
      4.Ставка податку за один гектар сільськогосподарських  угідь (рілля, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження) встановлюється у розмірі 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки;
      5.Ставка земельного податку за земельні  ділянки, нормативна грошова оцінка яких не проведена встановлюється  в розмірі  5 відсотків від  нормативно грошової оцінки одиниці площі ріллі по Закарпатській області.

VI. Пільги зі сплати податку
1. Від сплати земельного податку звільняються фізичні особи:
1) інваліди першої і другої групи;
2) фізичні особи, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років;
3) пенсіонери (за віком);
4) ветерани війни та особи, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
5) фізичні особи, визнані законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
2. Звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб пунктом 1 цього розділу, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм:
1) для ведення особистого селянського господарства - у розмірі не більш як 2 гектари;
2) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більш як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15 гектара, в містах - не більш як 0,10 гектара;
3) для індивідуального дачного будівництва - не більш як 0,10 гектара;
4) для будівництва індивідуальних гаражів - не більш як 0,01 гектара;
5) для ведення садівництва - не більш як 0,12 гектара.
3. Від сплати податку звільняються на період дії єдиного податку четвертої групи власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі за умови передачі земельних ділянок та земельних часток (паїв) в оренду платнику фіксованого сільськогосподарського податку.
4. Від сплати земельного податку звільняються юридичні особи:
1) санаторно-курортні та оздоровчі заклади громадських організацій інвалідів, реабілітаційні установи громадських організацій інвалідів;
2) громадські організації інвалідів України, підприємства та організації, які засновані громадськими організаціями інвалідів та спілками громадських організацій інвалідів і є їх повною власністю, де протягом попереднього календарного місяця кількість інвалідів, які мають там основне місце роботи, становить не менш як 50 відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат на оплату праці.
Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати цю пільгу за наявності дозволу на право користування такою пільгою, який надається уповноваженим органом відповідно до Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".
У разі порушення вимог цієї норми зазначені громадські організації інвалідів, їх підприємства та організації зобов’язані сплатити суми податку за відповідний період, проіндексовані з урахуванням інфляції, а також штрафні санкції згідно із законодавством;
3) бази олімпійської та паралімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.
5. Якщо право на пільгу виникає у платника податку протягом року, то він звільняється від сплати податку починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому виникло це право. У разі втрати права на пільгу протягом року податок сплачується починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому втрачено це право.
6. Якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території.
Ця норма не поширюється на бюджетні установи у разі надання ними будівель. споруд (їх частин) в тимчасове користування (оренди) іншим бюджетним установам, дошкільним, загальноосвітнім навчальним закладам незалежно від їх форм власності і джерел фінансування. 
VIІ. Податковий період
1.	Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
2.	Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв’язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
VIIІ. Порядок обчислення плати податку
1. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
2. Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
3. Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
4. За нововідведені земельні ділянки або за новоукладеними договорами оренди землі платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни.
5. Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
6. За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:
1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;
2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;
3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.
За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.
7. Юридична особа зменшує податкові зобов'язання із земельного податку на суму пільг, які надаються фізичним особам відповідно до пункту 281.1 статті 281 Податкового Кодексу за земельні ділянки, що знаходяться у їх власності або постійному користуванні і входять до складу земельних ділянок такої юридичної особи.
Такий порядок також поширюється на визначення податкових зобов'язань із земельного податку юридичною особою за земельні ділянки, які відведені в порядку, встановленому Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» для безоплатного паркування (зберігання) легкових автомобілів, якими керують інваліди з ураженням опорно-рухового апарату, члени їх сімей, яким відповідно до порядку забезпечення інвалідів автомобілями передано право керування автомобілем, та законні представники недієздатних інвалідів або дітей-інвалідів, які перевозять інвалідів (дітей-інвалідів) з ураженням опорно-рухового апарату.
                              IX. Від сплати  податку звільняються
    - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);
     -  заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального забезпечення, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;
       - релігійні та благодійні організації України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами(положеннями) та не займаються підприємницькою діяльністю;
       - дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, незалежно від форми власності і джерел фінансування;
Х. Порядок сплати податку
1. Податок сплачується за місцезнаходженням об’єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

ХI. Строки сплати податку
1. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
2. Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.
3. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
4. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
5. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Фізичними особами у сільській та селищній місцевості земельний податок може спла-чуватися через каси сільських (селищних) рад за квитанцією про приймання податкових пла-тежів. Форма квитанції встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового Кодексу.
6. При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
7. У разі надання в оренду земельних ділянок (у межах населених пунктів), окремих будівель (споруд) або їх частин власниками та землекористувачами, податок за площі, що надаються в оренду, обчислюється з дати укладення договору оренди земельної ділянки або з дати укладення договору оренди будівель (їх частин).
8. Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Сільський голова                                                                          М.П.Кошеля